Tyst.
Lugna ner er.
Vem vill se spöken? Vem vill se några spöken?
Spöken!
Det var bättre.
Hej och välkommen.
Mitt namn är David Williams, det här är Claire McManus.
Vi arbetar på Nationella Filmarkivet.
Ni ska få se på en serie filmer från 1895-1905.
Det är värt att beakta att alla i filmerna är döda sen länge.
De har försvunnit från jordens yta.
Det är som att se riktiga spöken.
Okej, okej. Vi tittar på filmerna, så får vi se vad ni tycker.
- Tack. - Lugn. Hon kommer att älska det.
- Hej. - Hej.
Trevligt att ses. Det här är min fru, Alice.
- Hej. Trevligt att träffas. - Trevligt att äntligen få träffas.
Förlåt att jag inte kom senast. Jag var upptagen med arbete.
Ni får gå in och titta på egen hand. Jag väntar här. Ta all tid ni behöver.
Tack.
Gå in först.
- Kommer du? - Nej, jag är för nervös. Gå runt, du.
Jag älskar det.
FEM ÅR SENARE
Alice. Du har fått ett meddelande.
Du har fått ett meddelande.
- Vem är det från? - Mamma. Pappa.
Vad är det?
Jag hörde ett ljud och vaknade. Nu måste jag gå på toaletten.
Jag går.
- Är du rädd för mörkret, pappa? - Nej, naturligtvis inte.
- Är du det? - Nej. Men nåt kan gömma sig där.
- Som vad då? - Monster.
- God natt. Jag älskar dig. - Älskar dig.
- Har du ett namn till min dinosaurie? - Kanske i morgon.
- Kan du säga god natt till drakhuvudet? - God natt.
- Mår han bra? - Ja då.
- Vem skickade meddelandet? - Steve.
Från jobbet.
Bara för att han inte har ett liv, tror han att alla är tillgängliga dygnet runt.
Förlåt, jag borde ha stängt av mobilen.
Jag älskar dig.
God natt.
- När börjar du jobba? - Inte förrän kl. 10.
Kom nu.
- Ha en bra dag, sötnos. - Älskar dig.
Älskar dig också. Tack.
- Kom nu. - Hej då, pojkar.
Hej då, mamma.
Allosaurus, brontosaurus, T-rex, triceratops...
- ...stegosarus, den är bäst. - Så smart du är, du kan mer än jag.
- Tror du att jag kan simma där? - Nej. Det är för djupt.
- Kan du simma där? - Nej, det är för djupt för mig också.
Billy. Billy!
Gå inte in där. Jag sa ju åt dig.
En flicka från skolan såg ett spöke där inne.
Spöken är jag osäker på, men det finns nog råttor. Det är smutsigt där.
Får jag slänga in en sten? Till spöket.
Slänga en sten? Bara en. Sen måste vi gå.
- Får jag slänga en till? - Nej. Kom, annars blir vi sena.
- Jag hämtar dig sen. - Hej då, pappa.
- Jag hoppas att du mår bra. - Jag sov inte mycket. Ser det så illa ut?
Inte värre än vanligt.
Jag ser nog lika illa ut. Jag var uppe till fyra och såg "Cat People, the curse".
Visade de "Cat People"? Jag älskar den filmen.
Jag tänkte ringa, men du behöver din skönhetssömn.
- Väldigt lustigt. - Jag vill inte sabba dagen med arbete...
...men det kom in några filmer från polisarkivet. De kan vara intressanta.
- Kan du titta på dem? - Visst.
Toppen. Tack.
BROTTSPLATS 1902
Det är ju min gata!
Vilken konstig dag på jobbet. Jag såg en film från 1902, vårt hus var med.
Det begicks ett mord. En man mördade sin fru i det här rummet.
- Va? - Oroa dig inte.
Det har hänt nåt hemskt i alla gamla hus.
Bara dinosaurierna styrde över...
- Ni ser fantastisk ut, mrs Williams. - Tack, Sophie.
- Det här är min make, David. - Hej.
Sophie var barnflicka hos familjen Thompson.
Sophie har aldrig hört talas om stegosaurus.
Alla kan ju inte känna till dinosaurier.
Känn dig som hemma, mat finns i köket. Vi kommer inte hem sent.
Vi ses i morgon. Sov gott.
Alice.
- Alex är här. - Du minns säkert min make, David.
- Du är bibliotekarie, va? - Arkivarie.
- Trevligt att ses igen. - Detsamma.
Hoppas att jag kan låna din underbara fru, det är nån hon måste träffa.
Det går bra, jag hämtar en drink.
Kan jag få en gin & tonic?
- Förlåt för det där. - Vad handlade det om?
Jobbrelaterat. Han ville att jag skulle träffa hans klient.
- Men det ville jag inte. Inte i kväll. - Jag trodde att han var en klient.
Det är han, han ville att jag skulle träffa hans kollega.
- Kom. Vi dansar. - Jag ska bara dricka upp först.
Jag älskar dig.
Förlåt, jag kunde inte motstå.
- Hur är det? Du ser blek ut. - Det är lugnt.
Jaså? Du är blekare än vanligt.
Jag har de sista donerade filmerna redo i visningsrummet. Vill du se?
Visst.
12 DECEMBER 1902
Blinka lilla stjärna där Hur jag undrar var du är.
Fjärran lockar du min syn Som en diamant i skyn...
- Hej då, mamma. - Vänta på pappa!
Jobba inte över i kväll. Kom direkt hem.
Varför? Vad är det som är fel?
Jag lovar att jag inte blir så sen.
Hej då.
Alice!
- Hallå? - Jag är i skolan, ska du hämta mig?
- Glömde du bort mig, pappa? - Tiden sprang ifrån mig. Förlåt.
Det var bara Adam och jag kvar.
Adam säger att en val kan vinna över en noshörning, stämmer det?
Nej.
Herren vill ha dig.
Jag vill inte dö!
Hej, det är Alice, lämna namn och nummer så återkommer jag. Tack.
Inspektör McNamara.
- När såg ni henne senast? - I går morse.
Vi sa hej då. Jag tog min son Billy till skolan.
Har hon varit hemifrån hela natten förut?
Nej, aldrig.
Hon skulle jobba sent, men en kollega sa hon gick vid fem.
- Har ni bråkat? - Nej.
- Är ni säker? - Ja.
- Har ni kontaktat familj och vänner? - Ja.
- Och de har inte hört av henne? - Nej.
Hårfärg?
Några är gamla, men det var alla jag kunde hitta.
När kommer mamma tillbaka?
Hon kommer snart hem. Oroa dig inte.
Söt.
- Hej. - Hej.
Har ni hört nåt?
- Hur mår Billy? - Bra, jag lade honom för en timme sen.
Han ville sova i ert rum.
- Ni har nåt på händerna. - De tog mina fingeravtryck.
För att utesluta mig om det blir en utredning.
Jag lade Billy för en timme sen. Han ville sova i ert rum.
Han har mått bra hela dagen. Vi kommer bra överens.
Jag gillar honom. Jag får lära mig allt om dinosaurier.
- Det är bäst att jag går. - Tack.
Vi ses i morgon.
Billy. Vad tittar du på, Billy?
Jag drömde om mamma. Jag saknar henne.
En man trädde fram i går. Han påstod sig vara er frus älskare.
Han sa att var med henne kvällen då hon försvann.
De har träffats i ungefär ett år. Kände ni till det?
Nej.
Enligt honom planerade hon att lämna er.
- Det är omöjligt. Hon älskar mig. - Hon har en älskare.
Han ljuger.
Flera av hennes vänner bekräftar det.
De är tydligen väldigt förälskade.
Ursäkta. Jävla sura uppstötningar.
Jävligt irriterande.
Vill ni ha en tablett?
Jag har en väldigt klen mage.
- Du dödade väl inte henne, David? - Ni har ingen rätt att fråga det.
Jag älskar min fru. Jag skulle aldrig göra henne illa.
Aldrig!
Ställde ni dessa frågor till hennes älskare?
- Ja. - Om han dödade henne?
Han har ett alibi. Hans chef ringde precis när hon gick.
Han hörde henne säga att hon skulle gå hem själv. Samtalet fortsatte en timme.
Hans alibi är obestridbart.
Folk misstänker alltid maken. Vet du varför?
Maken är alltid skyldig. Varje jävla gång.
Är det din fru? Din fru - Alice Williams?
Ja, det är min fru.
Det finns inga tecken på nåt brott eller överfall.
Hon drunknade. Hon måste ha trillat i vattnet.
- Var det en olycka? - Ja, det tror jag.
Hennes klack gick av och orsakade nog fallet.
I brist på andra bevis-
- måste vi anta att det var en olycka. Håller ni med om det?
Ni visste väl att hon var gravid?
Som ett tecken på Hans barmhärtighet ber vi Honom att motta vår syster-
- som har lämnat oss. Vi lägger henne till den sista vilan.
Av jord är du kommer. Jord skall du åter bli.
- Jag beklagar. - Tack.
Mormor.
Hon älskade dig. Det vet du väl?
Ja, hon älskade dig-
-mest av allt i världen.
Gå och lek med Claire, Billy.
- Hur mår han? - Bra.
Barn är starka. Starkare än de flesta vuxna.
Men de förstår ju inte allt riktigt. Eller hur?
Borde jag kanske ta honom ett tag? Det vore bra för honom.
Alice hade nog velat det. Han borde vara hos en kvinna. En modersgestalt.
Sophie bor hos oss nu. Billys barnflicka. Det är bäst att han stannar.
- Har du hört om Alex? - Alex?
Alices pojkvän. Tydligen har han tagit hennes död väldigt hårt.
Han är helt förstörd. De säger att han måste återhämta sig på sjukhus.
Jag skiter i det!
Förstår du att jag inte kan bry mig mindre? Jag har min son.
- Det var många som älskade henne. - Jag älskade henne.
Jag måste gå. Säg hej då till Billy.
Det har varit en lång dag.
Är allt som det ska?
Jag ljög.
Jag ljög för polisen. Jag kände till killen i huset.
Det spelar inte längre nån roll. Det var en olycka.
Saken är den...
Kvällen som hon försvann...
Jag gick till hans hus.
Jag gick in efter dem. Jag såg dem tillsammans i sängen.
Jag gjorde inget. Jag kunde, men gjorde inget. Jag bara gick.
De såg mig inte ens. På vägen hem blev jag så illamående.
Jag gick in på toaletten vid kanalen och spydde.
Jag minns att jag spydde, tittade upp och såg nån kika över båsväggen.
Det var en man. Innan jag svimmade kan jag ha svurit på-
- att jag såg honom med händerna runt hennes hals.
Han försökte... Han försökte döda henne.
Och jag kunde inte röra mig.
När hon inte kom hem nästa dag, så visste jag att det verkligen hade hänt.
- Du måste berätta det för polisen. - Jag kan inte ens beskriva honom.
- Det spelar ingen roll, berätta. - Får de veta att jag följde efter Alice...
...då är det kört. Då tror de att jag är skyldig.
- Vad ska du göra, då? - Jag måste hitta honom först.
MAKE DÖDAR OTROGEN HUSTRU KNIVSTUCKEN 52 GÅNGER
MÖRDAREN FLYR DÖDAR BARNFLICKAN
DRÄNKER BARNEN OCH SIG SJÄLV I KANALEN
KVINNAS KROPP FUNNEN I KANALEN
...TOG KROPPPARNA VIA AVLOPP FRÅN HUSET TILL KANALEN
- David? - Vad är det?
- Den gamla kameran. - Jag gör det nu.
Det är okej, gör det i morgon.
- Vad är det här? - Det är bara...
Olösta brott som har skett kring kanalen.
Jag hittade dem på nätet. Jag söker efter likheter.
David... Du borde ta dig tid att sörja, inte tänka på sånt här.
Jag kommer att hitta nåt. Jag måste bara fortsätta söka.
- Vet du vilken du ska välja? - En schnauzer.
- Titta vad vi har gjort, pappa. - Det är toppen!
Jag hoppas att ni inte misstycker, jag vet ju hur upptagen ni är.
- Jag hade glömt det. - Får jag sätta ängeln högst upp?
Vill du sätta dit ängeln?
På toppen? Redo?
Var vill du sätta den? Sträck på dig.
Förlåt att jag stör.
Jag tänkte att vi kunde anstränga oss med dekorationerna i år.
Det vore nog bra för Billy. Ska jag köpa ljusslingor?
Vi kan ha dekorationer i alla rum. Göra det riktigt juligt.
- Ja. Det låter som en bra idé. - Mår ni bra?
Ja. Jag mår bra.
UNG MOR DÖDAR BABY I ANLAGD BRAND
Mr Williams?
God natt, Sophie.
- Ska vi flytta på oss? - Nej, ni kan stanna där.
Hallå? Är det nån där?
Sophie?
Ursäkta mig.
Kan du komma in på mitt rum en stund?
Varför det?
Bara en stund.
- Lyssna. Det är svagt. - Vad är det?
Lyssna bara.
- Hör du? - Jag hör inget.
Nej, det har slutat. Det finns nåt där bakom.
- Det är kanske bara en råtta. - Nej, det är ingen råtta.
Jag kan inte höra nåt. Vad är det ni hör?
Viskningar. Som om nån bad.
Det kanske kommer från huset intill?
Nej, väggarna är för tjocka.
- Vad gör du, pappa? Jag sov. - Gå och lägg dig, Billy.
- Allt är bra. - Det är inget.
Lägg honom.
- Kom, så lägger vi dig. - Jag vill stanna. Vad gör pappa?
Vad är det för fel?
Gå till ditt rum och klä på dig, Billy. Du och Sophie ska ge er av.
Jag ska bara sätta på dig bältet.
Vi ses i morgon. Jag älskar dig.
Jag är inte säker på det här.
Jag är ledsen, men du måste lita på mig, Sophie.
Det är inte säkert här för dig eller för Billy.
Hotellet är betalat. De väntar på er.
Beställ vad du vill i från rumservice. Vi ses i morgon.
Det kommer snart.
Titta. Såg du det?
- Ja, det är nån där. - Det kommer mer, vänta.
- Där. Ser du konturerna? - Svårt att se, det kan vara en skugga.
- Det är nån där! - Kanske. Det är svårt att avgöra.
- Säg att du tror på det här. - Tror på vad?
Att det här är mannen som dödade Alice.
Samma man som jag såg på kvällen då hon mördades.
- Vad menar du? - Jag tror att det finns spöken i huset.
Jag vet att det låter tokigt. Jag vet hur jävla tokigt det låter.
Men jag har sett och hört saker. Det är den enda rationella förklaringen.
- Jag tror inte det... - Jo, det är det!
1930 höll man seanser här i huset och folk såg en skugglik figur.
- Det är en tillfällighet. - Det sägs att den förra ägaren...
...var en senil dam, men det stämmer inte. De ljög för oss.
Det var en kvinna som försökte bränna ner huset medan familjen sov.
Hennes son dog i branden, men hon svor hon var oskyldig.
Som med mig och Alice. Hon sa att det var en demon.
En osynlig man försökte våldta henne.
En demon som levde bakom väggarna. Väggarna, Claire.
Stopp ett ögonblick. Tänk igenom vad du säger.
Du tror att jag har ett nervöst sammanbrott.
Det kanske stämmer.
Nej. Du är bara utmattad.
Billy? Sophie?
Kan du höra mig, Billy?
Varför kom du inte och hälsade på oss i dag?
Förlåt, jag ville komma, men mådde inte så bra.
- Kommer du förbi i morgon? - Ja, det lovar jag.
- Vad har du ätit? - Hamburgare, pommes, glass och cola.
Min mage är så stor. Se hur tjock jag är, pappa.
- Är Sophie där med dig? - Nej, hon är i duschen.
Kan du flytta på laptopen, så jag kan se resten av rummet?
Fortsätt vrida på den.
Så där. Du är duktig, lite till.
Så, jag behöver se rummet.
Vad är det där?
Billy! Ut ur rummet! Billy!
Hur kom du hit så snabbt?
Mr Williams?
Jag är osäker på om jag kan arbeta hos er. Jag vet inte vad som pågår.
Om det inte vore för Billy, skulle jag ge mig av omedelbart.
Jag förstår.
Du har rätt. Du borde ge dig av.
Jag kan inte garantera din säkerhet.
- Du är inte säker i närheten av oss. - Jag vill inte lämna Billy.
Men jag tror inte att ni mår bra, mr Williams.
Om ni förklarar vad som pågår, så kan jag förstå eller hjälpa till.
Snälla Sophie, du måste ge dig av i morgon.
Men sov hos oss i natt.
Jag ligger på golvet, så du kan ta sängen.
- Nej, det går bra. Jag klarar mig. - Nej, det gör du inte.
Jag vill prata om det här i morgon. Angående att jag ska ge mig av.
God natt.
Kom!
- Vad gör ni? - Kom nerför trappan!
Släpp ut mig!
Mr Williams!
Var är pappa? Vem är det i huset?
Jag vet inte. Ingen.
Släpp ut mig, mr Williams!
Släpp ut oss! Billy är rädd!
- Jag har kollat överallt. - Pappa.
Billy och jag följde efter nån... Jag trodde mig höra dig skrika.
De försöker sära på oss. Såg du nån där uppe?
Va?
- Kom nu, Billy. - Nej, Billy stannar hos mig.
Sophie!
Billy...
Ser du andra människor i huset nån gång?
Om du såg nån, så måste du berätta. Har du sett nån? Är du säker?
Var är Sophie?
Hon gav sig av i morse. Hon kommer inte tillbaka.
- Ser du kvinnan där, Billy? - Var?
Där, hon gömmer sig i det höga gräset.
Jag kan inte se nån.
- Ska vi träffa min lärare i dag? - Nej, inte i dag.
- Håll dig undan, Billy. - Varför det?
Det är en lek, göm dig bakom muren.
Vänd dig om och räkna till tio! Ett... Två...
Ett. Två.
Tio.
Leker vi kurragömma? Får jag öppna ögonen nu?
- Claire. - Mår du bra, David? Hej, Billy.
- Hej. - Jag måste framkalla den här.
- Vad är det? - Inget. Låt mig bara framkalla det.
- Det går snabbt. - Du måste först berätta vad det är.
Tvinga mig inte att be, Claire. Jag måste se det här.
- Snälla. - Okej, men det tar några dar.
Nej, jag måste se det i dag. Jag måste se det nu.
Det är fullbokat. Okej, jag ser till att det blir gjort.
Du får veta när den är klar.
Jag har funderat...
Du kanske borde prata med nån?
En terapeut, eller så.
Tänk på det.
Om nån går här i kväll, så ser vi deras fotsteg.
- Det är som snö. Får jag försöka? - Visst.
Ingen kan komma in utan att vi märker det.
Du är som jag.
- Vad är det för pulver, Dave? - Det är mjöl från köket.
- Jaså? Ska ni baka en kaka? - Vad vill ni?
Klä på dig, du följer med mig.
Vi hittade en hammare med dina fingeravtryck på i kanalen.
Den tillhör din frus älskare.
Han säger att den försvann samtidigt som din fru.
Kan du förklara det?
- 1902 begicks det ett mord i mitt hus. - Va?
Ni kan kolla upp det. En man mördade hela sin familj. Förstår ni?
Jag tror att det var han. Jag har bevis. Jag har fångat nåt på film.
Det är ett... spöke. Ni kan få se det om några dagar.
Som ansvarig rekommenderar jag att barnet omhändertas.
Är inte det lite hårt? Mr Williams har nyligen förlorat sin fru.
Symptomen är uppenbarligen en del av sorgearbetet.
Är det en del av sorgearbetet att låsa in barnflickor och höra röster?
Det var bara en barnflicka och folk regerar olika på en förlust.
Det är dessutom samma barnflicka...
Inte en chans!
Ja.
Ja, vi kan göra så.
Vi inväntar en psykiaters bedömning innan vi går vidare.
Jag går inte till en psykiater.
- Du måste. Vi gick med på det. - Du gick med på det, inte jag.
Jag går inte. Jag måste tillbaka till Billy.
- Vilka är männen? - Poliser. Titta inte.
- Är det nån där ute? - Nej.
Pappa?
- Vad är det? - Du skulle aldrig lämna mig, va?
- Nej. Naturligtvis inte. - Vad händer om du dör, som mamma?
Jag kommer aldrig att lämna dig. Aldrig.
Vi kommer alltid att vara tillsammans.
Blunda och sov nu.
- Har du tittat på den? - Nej.
Kan du se den tillsammans med mig?
Jag är rädd att se den ensam.
Okej.
Gå och titta på TV.
Minns du att du ringde mig i går, David?
- I går kväll? Nej. - Det gjorde du.
Du lät konstig. Jag kände knappt igen din röst.
Du grät.
Du sa... Att du ville berätta nåt om Alice.
Det var inte jag. Jag ringde inte dig.
Sätt dig.
Om du gjorde henne illa...
Om du gjorde det... Du borde få det överstökat.
Gå till polisen. Jag följer med dig, om du vill det.
Jag berättar för dem vilken god människa du är.
Jag hjälper dig.
De offrade barn i det här rummet. Visste du det?
- Vad pratar du om, David? - Blod från spädbarn är mest kraftfullt.
De bar kropparna härifrån, via avloppet-
-och dumpade dem i kanalen. I kanalen!
- De tänkte på allt. - Sluta!
Sluta! Se på mig.
Dödade du Alice?
Se mig i ögonen och säg att du inte gjorde det.
Snälla, säg att du inte gjorde det. Säg det.
Vad du än berättar, så tror jag på dig.
Berätta.
Berätta bara.
Se på det här, så kommer du att förstå. Vi tittar på det.
Där är hon. Ser du? Hon rör sig.
Ser du?
Det finns inget där.
Vänta, det kommer mer.
Där. Ser du? Titta!
Hon rör sig mot oss. Ser du?
Vad är det?
- Jag ser... - Du ser det?
- Jag ser nåt. - Jag sa ju det. Jag berättar sanningen.
- Vad är det? - Jag är inte galen. Förstår du?
Vad är det?
Stäng av! Vad är det?
- Vad händer? - Det var inte jag.
Vi såg honom gå in i huset med en kvinna. Sen skrek hon.
Vad har du gjort, David? Vad har du gjort?
Jag gjorde det inte.
Öppna dörren, David! Öppna!
Öppna dörrjäveln!
Övervåningen!
Stanna, David!
Sluta! Se på mig!
Där är hon.
Det finns inget där.
Hon kommer emot oss! Ser du?! Du måste se henne!
Det finns inget där.
Gå ditåt!
Herren vill ha henne. Ge henne till honom.
- Jag kunde inte hjälpa det. - Du är en jävla hora!
- Jag älskar dig, David. - Du är en jävla hora!
Det var inte meningen. Jag måste ta Billy och ge mig av.
Nej! Förlåt mig, David!
Hjälp! David!
David!
Hjälp! David! Hjälp!
Alice.
David...
Du klarar dig.
- När är första visningen? - På måndag. Räcker tiden till?
Ja, huset blir tömt till på fredag.
- Jag vill endast ha seriösa spekulanter. - Naturligtvis, jag känner likadant.
Får jag hämta min dinosauriebok, mormor?
Ta inte för lång tid på dig.
Jag har en lista med bokade visningar.
Billy. Här borta, Billy.
Det är pappa.
Jag är här med din mamma.
Saknar du oss?
Vill du stanna här med oss?
Vill du stanna här med oss för alltid?
Jag älskar dig, Billy.
Jag älskar dig.